Жоашен дю Беле
Уви, къде е туй…

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Уви, къде е туй презрение, с което

незнайната съдба да срещна бях готов?

Защо не праща днес безсмъртието зов

към моето сърце в униние обзето?

Къде е радостта от Музите, догдето

ги водех в ясна нощ, изпълнен със любов,

върху зелен килим на танци с порив нов

и грееше над нас луната от небето?

Съдбата ми сега съвсем ме победи,

да се владея сам мечтаех аз преди,

а ето че съм роб на хиляди несгоди.

Не ме е грижа днес за бъдещите дни,

божественият плам със пепел се смени

и музите странят от мен, а друг ги води.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.